RÄDDA WILLY 4: FLYKTEN FRÅN PIRATVIKEN
Jag ville inte väcka dig mitt i natten, men efter lunginflammationen...
Det är bara en förkylning.
Nu vill jag att min assistent bekräftar min diagnos.
Kirra? Kom hit.
Ta dem... och lyssna här.
Hör du det gurglande ljudet? Hon har en vanlig förkylning.
Han har haft den i sex veckor. Det är okej.
- Ser du hans tunga? - Han är så söt.
- Vilket djur börjar på A? - Ankan är ett djur som börjar på A.
- Vilket djur börjar på B? - Björnen är ett djur som börjar på B.
Gumman... Du måste inte spela tuba bara för att musikläraren vill det.
Vad sägs om flöjt?
Matilda håller nog med. Räcker du mig spikburken?
Pappa? Pappa? Jag ringer efter ambulans.
Du kan gå in nu.
Du milde!
- Får jag krama dig? - Naturligtvis. Kom hit, gumman.
- Hur mår du? - Ungefär som jag ser ut, antar jag.
Jag ska vara här i minst sex veckor.
- Sex veckor? - Ja.
Någon måste ta hand om dig.
- Jag kan ta hand om mig själv. - Ja, men inte helt och hållet.
- Jo, det kan jag. - Du kan inte vara ensam hemma.
Jag funderar på att skicka dig till faster Cathy.
Hennes hund äter upp allt jag äger.
- Farbror Phil då? - Pappa...
Då återstår bara morfar Gus.
- Du sa att han var en knäppskalle. - Och han bor i Sydafrika.
Jag åker inte till Sydafrika.
Jag stannar här hos dig. I sex veckor, månader eller år.
Det som krävs.
- Låt bli, Kirra... - Jag hör dig inte.
- Snälla, ta av dig de där. - Jag åker inte till Sydafrika.
Kirra? Hej! Du är Kirra, eller hur?
Ja. Något säger mig att du inte är min morfar.
Jag är inte din morfar, men han bad mig hämta dig.
Mansa Kampur. Gus Grisby skickade mig.
- Ja, de sa det. - Okej.
- Du måste skriva på här. - Okej. Tack så mycket.
Är det dina saker? Välkommen till Sydafrika.
Lystring. Parkering är förbjuden inom det vita området.
En taxi, här borta.
Så ska det låta.
Varför kom inte morfar och hämtade mig?
För att han är mitt i ett viktigt affärsmöte.
Okej. Du måste ta tre kort.
- Jag tar ett. - Du är självsäker, Gus.
Vad tusan. Mitt barnbarn kommer idag, jag ska köpa en fin present.
Femhundra.
Varsågod.
Alla in.
- Jag synar. - Jag har en åtta och två treor.
Och...
Du får glömma presenten, Gus.
Så, vad tycks? Ditt nya hem.
Jag tar dina väskor.
Din morfar har alltid velat bli pirat.
Kom, jag visar dig insidan.
Här är det. Vänta. Låt mig stänga dörren.
Det är inte mycket, men det är vid havet.
Kom. Låt mig visa dig ditt rum.
Jag ska röja lite bara. Här. Och den med.
Det är inte så illa. Jag kan städa. Jag kan måla pelaren där borta rosa.
Eller blå, eller vad du vill och sen får min fru sy nya gardiner.
Tack för hjälpen.
Jag är här utanför om du behöver mig.
Kirra? Öppna, unga dam. Jag vill träffa dig.
Varför kom du inte till flygplatsen?
Sa inte Mansa det? Jag har ett viktigt jobb.
Men jag har köpt en present.
Just det. Och den har jag här.
Jag vill väldigt gärna åka hem igen. Kan du ringa min pappa?
Förlåt att jag inte kunde hämta dig.
Men du skulle förstå om du varit med.
Kan du sluta tjata? Jag kommer.
Ja, jag hör dig!
Ja, Engelbert.
Om ditt huvud kändes som mitt skulle du inte vara så glad, puttefnask.
Jag kommer strax.
Kirra! Frukost!
Jag vill åka hem. Kan du inte ringa pappa?
Hallå där! Rör dig inte! Låt mig ta en titt på dig.
Jösses! Du liknar din mamma.
- Det är nästan spöklikt. - Varför har du inga foton på henne?
Gillar du inte inredningen?
Jag är inte mycket för kramar och sånt strunt, men jag köpte en present.
Varsågod.
Jag är faktiskt inte sex år.
Kom, jag visar dig runt.
- Var fick du pingvinen ifrån? - Engelbert?
Jag köpte honom till zoot.
Jag lägger mer pengar på fisk till honom än på min egen mat.
Ska du stanna i det här kyffet hela dan?
Fem biljetter för att åka med denna skönhet.
Du kan åka hela dan om du vill, gratis.
Det är en av barnens favoriter. Därför blir den väldigt sliten.
Så vad tycks? Fantastiskt, eller hur?
Barn kommer långväga ifrån för att se detta.
Du har obegränsad tillgång till det. Vilken tur, va?
- Sakta i backarna, kompis! - Hallå där.
Jag slänger dig i briggen, din lille lymmel!
Jag börjar bli för gammal för detta.
Vi har alla slags djur här. Strutsar och grisar.
Är du modig kan du hoppa upp på en av de arga åsnorna.
Kan du kasta pil?
- Vi har det... - Ursäkta.
Hej. Parken är ren stöld. Ingenting fungerar.
Minigolfen är patetisk, rutschkanan är smutsig och karusellen är trasig.
Jag köpte fem biljetter till åsneridningen...
- King George III. Så heter han. - Det står: "Åsneritt".
- Det är ingen "ritt". - Ska jag piska honom? Blir du glad då?
- Jag ber inte om... Nej. - Jag hämtar piskan.
- Snälla, lyssna! - Jag skojade bara. Jag kommer strax.
- Sifiso! - Jag kommer.
Kapten, min kapten.
Sifiso, det här är Kirra. Kirra, Sifiso.
- Kirra. Vilket fint namn. - Tack. Sifiso är också fint.
Sifiso har fin röst. Han sjunger på restaurangerna.
Låt oss höra din gyllene röst.
Han är inte Elvis, men han fixar det.
Jag måste se om King George III kan röra lite på sig.
- Visa Kirra runt i resten av nöjesparken. - Följ med mig!
Det här är vår vattenkana. Vår huvudattraktion. Du måste prova!
Detta är 18:e hålet. Coolt, eller hur?
Vi har fantastisk mjukglass. Vi går dit.
Gus! Gus! Jag fixade det.
Mansa... Jag bad dig fixa tumlarens rör, så att den sprutar vatten.
Ja, men jag har fått den att spruta ut bollen också.
Då kan barnet spela en runda till med samma boll.
- Är det ett problem? - Ja, som affärsmodell.
Tanken är att tumlaren ska svälja bollen.
Då springer barnet till sin mamma som får betala för en runda till.
- Det är enkelt. - Okej.
Jag låter den spruta vattnet så högt att det blir en båge. Med musik till.
- Och regnbågseffekt! - Nej, inga regnbågar. Bara en liten stråle.
- Bara... en puff. Det är allt. - Det blir vackert.
Nej, det hinner bli middagstid och du måste göra ditt jobb.
- Kan inte Sifiso göra det? - Nej, han passar inte i dräkten.
Samarbeta lite, Mansa!
VAL-LOCKARE
Ursäkta. Tack.
Hallå, barn! Jag är San-folkets val-Iockare.
Vi kan locka valar med hjälp av horn gjorda av tång.
- Kalla på dem då! - Ja, vi vill se valar!
- Ja! - Kom igen!
Såg ni? Jag såg en!
- Var? - Var?
- Där! - Det är en fågel som dyker.
- Jag såg strålen och valens matrester. - Det här är tråkigt.
Vänta!
- Du vinner ingen Oscar för det. - Jag är ingen skådespelare.
Det var du som sa att ditt folk gjorde detta.
Mansa tillhör Sandfolket.
Nej. Sandfolket fanns i "Stjärnornas krig".
- Jag är från San-folket. - Precis. Sand.
De blåste i horn av tång och då kom det valar. Helt otroligt!
- Sen klubbade de dem till döds. - Folk måste äta, Gus.
Jag vet det.
- Får jag fortsätta jobba nu? - Ja.
Men i morgon kan du väl anstränga dig lite mer?
- Det är läpparna som gör jobbet. - Okej.
Det är precis så jag menar. Ser du?
Låt läpparna vibrera.
- Får jag ringa pappa nu? - Kör till.
Jag lämnade ett meddelande. Han var med doktorn.
Jag ska till stan och skaffa lite saker. Vill du följa med?
Kom igen!
Kom igen, kom igen!
Varje gång jag låter Mansa köra den här skrothögen, har han sönder den.
Vill du ibland lägga allt du äger i en hög och tända eld på det?
Nej.
Men jag förstår om du vill det.
- Hur hamnade du här egentligen? - Det är en lång historia.
Om vi ska vänta på att bilen lagar sig själv...
Efter att din mormor och jag skilde oss, tittade jag på kartan-
- och valde stället som låg längst bort från alla jag kände.
Jag sålde allt jag hade och kom hit.
- Bara så där? - Bara så där.
Jag tog mina små besparingar...
...och köpte den här sophögen.
Varför kom du inte till mammas begravning?
Det är också en lång historia.
Kom.
Hallå där!
Imponerande, va?
Jag var ensam i branschen här tills den dumskallen flyttade hit.
När man talar om trollen.
Hej, Gus! Det var tråkigt att jag slog dig i poker igår.
Detta måste vara ditt barnbarn. Vet du vad, tjejen.
- Du får gå gratis på min fina nöjespark. - Inte ens om du betalade mig.
Tjejen verkar ha lite av morfars gnista.
Och hans vackra utseende, fuling!
Det ser faktiskt kul ut.
Om man gillar sånt.
Vi får skynda oss innan regnet kommer.
- Kom igen! - Gå försiktigt, Kirra.
- Kom in i ladan. - Knuffa in honom.
- Kom igen! - Knuffa in honom.
Skynda dig!
Ta in grisen. Skynda på. Här borta.
Hjälp till här. Knuffa baktill.
Finns det fler skålar?
Grytorna är fulla. Den blir bra.
Det låter som om det regnar här inne.
- För att det gör det. - Ja.
Mer vatten till din simbassäng, Engelbert.
God natt, Engelbert.
Sov gott.
God natt.
KARUSELL
Se på dig!
Jösses!
- Hur kom han in hit? - Han måste ha spolats över muren.
- Och nu är han fast här. - Se på hans tänder.
- Tror du att han bits? - Nej, inte folk.
De är lika vänliga som delfiner. Förresten är han bara en unge.
- Ser Gus honom, är allt över. - Vad menar du?
Du vet seriefigurer som får dollartecken framför ögonen?
Du har rätt! Vi måste få ut honom härifrån.
Sifiso!
Du och Mansa kan väl städa på minigolfbanan. Vi ses efter min simtur.
- Okej! - Lugna dig, grabben.
- Försvinn! - Simma din väg!
- Iväg! - Iväg med dig!
- Simma iväg. - Kirra!
Din pappa ringde. Jag sa att du skulle ringa upp.
Okej.
Jösses, det är som att simma i East River.
- Ja, det är äckligt. - Det är rent annars.
Stormvågorna spolar rent, som en stor toalett.
Jag kommer, Engelbert.
- Hörde ni det? - Vad då?
- Ljudet. - Nej. Vänta, vänta!
Jag tror att King George är sjuk. Du borde ringa en veterinär.
Han är redan halvdöd. Det är ingen idé.
Vi måste säga något.
Hoppa i, Engelbert!
Gus! En haj!
- Gå upp ur vattnet! - Kan du vara tyst?
- Inte så högt, inte så högt. - Va?
Det är en späckhuggare.
- Är ni säkra? - Det är en späckhuggare.
Vilket skräp. De kostade 25 dollar. Se på dem nu.
Blir det lite kyligt blir det imma direkt.
Varför står ni där för? Vill ni ha en inbjudan?
Det är smutsigt och det kommer kunder snart.
Bra idé. Jag älskar att städa.
- Jag med. - Jag med.
- Det är fantastiskt. - Kom igen, din primadonna.
Stopp! Det måste ni ha hört.
Det är något i vattnet.
- Se på krusningarna på vattnet. - Det är nog vinden.
Nej. Jag såg något.
Säg att jag inte var den ende som såg det.
Såg ni? Är det en tumlare eller något?
Eller en val? Kanske...
Den är... Den är fast där.
Jag har blivit bönhörd.
Jag vet inte vad jag gjort för att förtjäna detta, men tack!
Tack!
Ja! Vi är rika, barn!
Vi ska tjäna pengar som gräs!
Vi är rika! Ja, ja!
Mansa... Vi har ont om tid. Gör knuten jag visade dig.
Men även om han hoppar över räcket, hur skulle han ta sig över alla klippor?
Jag tar inga risker.
- Kan vi inte släppa honom igen? - Är du helt galen?
En riktig späckhuggare flyter in hit och du vill att jag släpper honom?
Ser du inte det underbara i detta?
- Han kom hit av en orsak. - Han hör hemma i det fria.
Det finns ondskefulla varelser där ute i havet.
Hajar och bläckfiskar och jättebläckfiskar, som vill göra honom illa.
Befriar vi honom blir han garanterat deras lunch.
Men om hans familj väntar på honom där ute då?
Jag ser dem inte. Bryr du dig egentligen? Du ville ju åka hem.
Jag har ändrat mig.
Bra, hjälp mig då med räcket. Ta på dig handskar.
- Vad ska han äta? - Fisk, förstås.
Vi vet inte om han är kustnära eller vandrande.
Han är en vandrare. Se på honom. Utan hem, helt ensam.
Nej, en vandrande späckhuggare äter havsdäggdjur, sälar och sjölejon-
- till skillnad mot de kustnära som äter fisk och bläckfisk.
Då slänger vi i fisk och sälkött. Det han äter visar vilken sort han tillhör.
- Var ska du få sälkött ifrån? - Kyckling smakar säkert likadant.
Okej, jag ringer marinräddningsfolket.
Under tiden låter jag folk få se honom. Jag låter dig ge honom ett namn.
Vad sägs om: Stackars lilla späckhuggare?
Du är allt bra besvärlig.
- Okej då. - Kom igen. Säg något, vad som helst.
- Willy. - Willy?
Hör ni, Kirra döpte späckhuggaren till Willy. Bra namn, eller hur?
- Jättebra. - Okej. Ta inte hit för många människor.
Jag vill inte överexponera honom.
Vem har sagt något om överexponering?
Köp sockervadd. Bara fem rand.
KOM OCH SE WILLY
Späckhuggare är den största arten i delfinsläktet.
Ja. De är egentligen delfiner.
De kallas späckhuggare...
De kallas späckhuggare för att de jagar i flock.
Namnet Orcus...
Detta är intressant. Orcus är underjordens gud i romersk mytologi.
Kom och se Willy. Missa det inte!
Och de kom...
Okej, en ny Willy-uppvisning om en timme.
Är ni redo för det? Prova vattenkanan.
Vi har minigolf.
Kom och se Willy. De ska mata honom.
Det vill ni inte missa.
Han äter fortfarande inte.
Han kanske är den vilda typen, som äter sälar.
Jag läste om honom. Hans teckning visar att han äter fisk.
- Har du ringt däggdjursräddarna? - Jag lämnade ett meddelande.
Vad då? Det gjorde jag.
Är det en skön syn, eller vad? Det är så det ska se ut här.
Sifiso... Vi måste måla hyddorna.
Kirra... Det är dags att du börjar jobba.
Vi ska fixa till stället så det glänser!
Slå på strömbrytaren.
PIRATHÅLAN
Jag vet hur du känner.
Du är rädd och orolig. Du tror inte att någon förstår dig.
Men det gör jag.
Ser du det här? Det är mamma och jag.
Hon dog när jag var fyra. Jag minns henne knappt.
Men jag ser hennes ögon framför mig. Stora, gröna...
...och alltid glada.
Pappa säger att hon var jättesmart och rolig.
Jag saknar honom jättemycket också.
Om det fanns en tävling för de bästa papporna, skulle han vinna.
Även om de drog av poäng för att han skickade mig hit.
Men det kanske fanns en orsak.
Om jag inte hade kommit hit hade jag inte träffat dig.
Så lyssna. Att sura hjälper ingen av oss.
Jag har ett förslag.
Håll dig vid liv så hjälper jag dig hitta dina föräldrar.
Vi kan skaka fena på det, med den här fisken.
Snälla! Bara en tugga.
Nej, nej, nej! Förlåt mig. Jag ville inte skrämma dig, jag lovar.
Jag blev bara så glad. Inga skrik från och med nu.
Jag lyckades! Jag lyckades! Jag fick honom att äta.
- Jag gjorde det! - Vad gjorde du?
Jag fick honom att äta fisk.
- Duktig tjej. Vad är klockan? - Dags att fira, hörde du?
Ja. Det finns champagne i kylen.
- Den kan vara avslagen. - Du kan inte dricka så här dags.
Apelsinjuice?
- Det gillar inte jag. - Det är hälsosamt.
Hälsosamt? Från en burk?
- Ringde du marinräddningsfolket? - Jag har lämnat meddelanden.
Jag undrar varför de inte ringer upp.
Jag kollar på Internet sen. Det kanske finns fler nummer.
Bra idé. Duktigt gjort, tjejen.
Jag ska se om Willy äter mer.
De finns överallt i haven, och man kan...
- Hej, Gus! - Vad vill du?
- Jag vill ha den där svartvita fisken. - Däggdjuret.
- Och han är inte till salu. - Allt går att köpa för pengar.
Fem hundra tusen dollar.
Okej.
- Vad då, "okej"? - Kör till. Vi gör det.
- Varför skulle du göra något så dumt? - Det är min ensak.
- Är vi överens? - Nej.
- Varför skulle du göra något så dumt? - Det är min ensak.
Visst. Svara bara på detta.
Hur länge tror du att du kan hålla kvar honom där?
Innan en storm eller tidvattnet spolar ut honom över barriären?
Var ska du ha honom?
Jag gör ett akvarium och bygger ut. Något slags marint akvarium.
Jag tänkte göra samma sak.
Kom igen, Gus. Du har inte resurser till det.
Jag ger dig ett bra erbjudande. Ta pengarna.
- Njut av pensionsåren med stil. - Jag ska fundera på det.
Tänk inte för länge. Jag måste börja med akvariet.
Jag ska fundera på det, sa jag.
- Varför måste du kalla honom Willy? - Vad är det för fel på Willy?
Vi har pratat klart.
- Får jag kolla in varan? - Visst.
Din idiot.
- Hej. Minns du mig? - Hej.
- Äter han mycket fisk? - Det har du inte med att göra.
Jo, kanske.
Grejerna säljer som smör. Folk får inte nog av dem.
- Vad ville den där läskige typen ha? - Willy.
Han får honom inte. Jag upprepar, han får honom inte.
Men det får du. Han är din.
- Vänj dig inte vid att sitta där. - Varför ljög du för mig?
Du sa att du hade ringt däggdjursräddarna.
- Det gjorde jag. - Jaså?
- Vilken telefon använde du? - Jag har bara en.
Jag kollade alla nummer du har ringt. Du har inte ringt dem.
- Hur kan du veta numret? - Det finns på internet.
- Mitt internet funkar inte. - Jo, jag satte i sladden igen.
Du har bara ringt till min pappa de senaste tre veckorna.
Har du inga vänner?
- Ser du det bara genom att se på den? - Det är enkelt.
Vad hände med hederliga gamla telefoner?
Såna man bara ringde med.
Vad hände med morfäder som håller sitt ord?
Morfäder tänker bättre när de sitter i sina fåtöljer.
Varför ringde du dem inte? Du lovade mig.
- Är inte ett löfte värt mer än pengar? - Det är komplicerat.
- Hallå där. - Willy blir större och större.
Snart dör han i den där lagunen.
Vad gör du så? Stoppar du upp honom och visar upp honom?
Kirra... Du anar inte hur svårt det är att hålla stället flytande.
Du är ganska besvärlig, vet du det?
STÄNGT
Okej, släng ut den.
Var försiktiga.
Okej. Här är Willy.
Vi använder tre hydrofoner för att testa hans ekopejling och hörsel.
Enligt våra tester har Willy inte utvecklat ekopejlingen helt.
- Tala engelska, snälla. - Ekopejling - klicken du hör Willy göra.
Det är ljud som avges under vattnet. De studsar mot objekt-
- och han kan avgöra om det är fiskar eller faror.
- Som ett ekolod på en ubåt. - Ja, flottan lärde sig det från valar.
Ironiskt nog har ubåtarna ett kraftigt ekolod som skadar valarnas ekopejling.
Willy kanske inte lärde sig att använda detta innan han skildes från sin flock.
Han kan göra klickljuden, men han kan inte tolka dem.
Utan ekopejlingsförmågan och framförallt utan hjälp från flocken...
...är han vilse och svälter till slut ihjäl. - Vad är det ni säger?
Om vi tror att han kommer att lida måste vi avliva honom.
Nej! Tänk om vi kan lära upp hans ekopejlingsförmåga?
Vi vet inte hur späckhuggare lär upp sina ungar.
- Så det går inte? - Kirra...
Vi kan inte befria honom utan hans flock.
- Han överlever inte. - Ni får inte avliva honom.
Kirra... låt mig prata med dem. Jag är strax tillbaka.
Kom. Ursäkta oss lite.
Vi behöver mer fisk till Willy. Kan du ta mig till hamnen?
Kirra... Du bör nog inte fästa dig för mycket vid Willy.
- För att de tänker döda honom? - De är experter.
Bara för att de använder fina ord är de inte experter.
Jag gör det själv.
Späckhuggaren är den största arten i delfinsläktet.
Namnet kommer av den glupska...
Hans ekopejlingsklick.
Ekopejling används av tandade valar för att se under vattnet med hjälp av ljud.
Som om han tappat balansen.
Man vet inte mycket om deras hörselfrekvenser.
De skapar tre typer av läten. Klickljud, jämmer och visslingar.
Däggdjur i de sydafrikanska underområdena... Arten är troligen...
- Vi måste vara i vattnet med honom. - Vi?
Kom!
STÄNGT
Varsågod.
Kom! Smaskens. Varsågod. Jag har fisk.
En fisk.
Okej, var så då. Jag gör det inte för min skull.
- Vilken fin dator du har. - Ja då. Den gör sitt jobb.
Informationsmotorvägen är otrolig, eller hur?
Tack.
Säg bara till om Hennes Höghet önskar något mer från köket.
- Kan jag få en liten ringklocka? - Er önskan är min befallning, madam.
- Tack, morfar. - Va?
Jag sa tack, morfar. Ska jag kalla dig Gus?
Nej. Morfar låter bra.
- Vad är det? - Det är bara det...
Jag... Jag trodde inte att jag skulle få höra det.
Jag var inte... Jag var ingen bra far till din mor.
- Jag var inte där särskilt ofta. - Var var du då?
- På kapplöpningsbanan. - Satsade du på hästar och sånt?
Jag förlorade alla familjens pengar. Sen skilde sig din mormor och jag.
Din mamma var bara en liten flicka, som du.
- Hon talade inte med mig på flera år. - Aldrig mer?
Inte på lång tid. Hon gick på högskolan i Oregon. Hon träffade din pappa där.
De flyttade till Australien för hans arbetes skull.
Hon fick veta var jag bodde, kom och hälsade på-
- och lånade mig av deras besparingar för att köpa detta.
Och för att göra i ordning det.
Men sen, pengarna jag skulle använda...
- Du förlorade dem. - Jag förlorade dem inte. Jag...
- Jag gjorde några dåliga investeringar. - På kapplöpningsbanan?
- Mest där, ja. - Såg du henne aldrig mer?
Jag antar...
Jag var... Jag skämdes väl för mycket-
- för att gå på hennes begravning.
Och jag var för pank för att köpa en flygbiljett.
Hon var en sjujäkla kvinna, din mamma.
Jag önskar att det var min förtjänst.
- Tack för att du berättade det. - Ja.
Ja. Det är Gus. Hallå?
Gärna, men det är någon som väldigt gärna vill prata med dig.
Varsågod.
Hallå? Pappa!
Hej.
Kom då.
Vill du smaka?
Det är gott.
Det är lugnt. Jag ska inte göra dig illa.
Jag lovar.
Kom då.
Såja.
Se på dig...
Du är så fin.
Jaha, vad har tränaren gjort förut? Delfiner? Perfekt.
Ja. Han ska träna en späckhuggare.
Ja, du vet, hoppa genom ringar och sånt där.
Ja. Spruta på kommando.
Precis. Balansera en boll, som en delfin.
Kan delfiner, så kan väl han? Balansera bollar är bra.
Ja, ja. Det gillar publiken.
Vänta. Jag ringer upp.
- Hallå! - Varför en sån bil?
- Det är frugans. Min är trasig. - Har du med dig grejerna?
Kom hit.
Pigga krabater. Det ska jag nog fixa.
Varför inte alltihop?
Jag ska inte döda Willy, bara göra honom sjuk.
Jag inspirerar Gus att sälja honom billigare till oss.
Hur vet du hur mycket du ska hälla i?
Jag vet. Min fru testade det på mig.
De ser ganska döda ut nu. Tänk om Willy inte vill äta dem?
Då sticker man honom med den.
Varsågod, killen.
Det är lugnt. Vi ska inte göra dig illa.
- Kom, Willy. - Kom då.
- Kom, Willy. - Kom då, killen. Det ser väl gott ut?
Han har visst tänder?
Få hit honom! Gå till vänster!
- Till vänster! - Kom igen!
Nej, din vänstra sida, idiot.
- Knuffa honom mot kajen. - Hallå där! Vad gör ni?
- Inget, gå och lägg dig igen. - Morfar!
Var är Willy?
Hon såg sprutan. Hon kan identifiera oss.
Du kanske kan göra oss en tjänst och hjälpa oss lite.
Vi gillar verkligen Willy. Vi vill ha ett foto med honom.
- Bort med dig. - Du behöver inte skrika.
Bara ett foto, sen går vi. Det är till mamma. Stor fisk.
Diff! Diff!
Diff. Se upp!
Ropa på späckhuggaren.
- Ropa på honom. - Nej!
- Ropa. Jag är inte... - Ta honom, morfar.
Ring polisen, Kirra!
Ta honom!
- Nu ligger du illa till. - Ta dem, Willy.
Ja, Willy!
Vänta på mig.
- Är allt bra med dig? - Ja, men du blöder.
- Äsch, bara en snyting. - Gus? Vart gick de?
- Var är de? - Du kom i tid, Mansa.
- Vilka var de, morfar? - Jag vet nog vem som skickade dem.
Var tyst.
Var tyst!
- Gus är här, han är väldigt arg. - Släpp in honom.
- Jag är här om jag behövs. - Så lugnande. Stäng dörren.
- Ryggradslösa avskum. - Trevligt att träffa dig också, Gus.
- Varsågod och sitt. - Du skickade dem att förgifta Willy!
- Vilka? Vad...? - Du ville döda Willy.
- Jag vill äga Willy, varför...? - Du förlorade pengar till mig.
- Äsch, du har knappt tjänat något. - Du ligger bakom detta.
Det var inte jag.
Jag svär på min mors liv. Min egen mor.
Må hon dö i en hemsk hudsjukdom om jag ljuger.
- Har du funderat på mitt erbjudande? - Nej. Du får honom inte.
Du ändrar dig.
- Aldrig. - Okej.
Ju längre tid det tar, desto desperatare blir du.
Willy blir allt större och lagunen blir mindre...
...precis som mitt erbjudande, som nu gick ned till 400.
Om det inte var du, vem skulle göra något sånt?
Jag vet inte, Gus. Det finns sjuka människor.
Just därför måste du ge mig honom. För att jag har resurserna.
Jag kan ha vakter vid tanken dygnet runt.
Willy kommer att trivas och vara säker.
Svär du på din mors liv? Det är väl lite väl hårt?
Du har inte träffat min mamma.
Jag stannar här i natt.
- De där typerna kommer inte tillbaka. - Det vet inte Willy.
Jag går och lägger mig.
- Är allt bra? - Ja, jag har telefonen här.
Akta dig för vägglössen.
Du klarar dig. Det är okej.
De är borta. Ser du den? Den kallas för telefon.
Kommer någon och bråkar, så trycker jag bara på knapparna-
- så kommer polisen, ser du?
Så du har inget att oroa dig för. Du kan somna nu.
Inte nu. Jag är så trött.
Vad då? Är du hungrig?
Här får du. Inte fisk?
Vad vill du då?
Hjälp!
Ja!
- Morfar! Såg du honom? - Jag ser honom.
Ja, det är sant. Kirra är en anmärkningsvärd ung dam.
Simma, Willy!
Hon är inte alls rädd för späckhuggaren.
Faktiskt är hon och Willy bästa vänner. En applåd för henne.
Ja!
Bra gjort, kära du.
- Hur är det med Willy idag? - Jättebra.
Heja, tjejen.
- Hur gammal är du? - Jag är 11.
Hej.
Vi har nog tillräckligt för fiskräkningen. Willy och jag behöver vårt.
Jag ska göra klart sista delen av hans träning.
Spendera inte allt på en gång.
Du måste sluta använda ögonen och börja använda ditt ekolod.
- Vad har han runt huvudet? - Det ska du få se.
Redo? Ett, två, tre.
Okej, vi provar något annat, men du måste lita på mig, okej?
Lugna dig, lugna dig!
Jag är här. En gång till.
Duktig pojke. Du hittade mig.
Willy äter hundra kilo fisk per dag.
- Han äter mig ur huset. - Jag behöver bara lite mer tid...
...till att träna hans ekopejling.
- Han gör mig bankrutt. - Ge mig en vecka.
Även om du får igång hans ekolod så hörde du vad marinbiologerna sa.
- Han klarar sig inte ensam i havet. - En vecka.
En vecka.
Försök en gång till.
Han tog den nästan.
Börja använda ditt ekolod.
Nu ska vi se när han försöker med detta.
Jag visste att du kunde. Jag är så stolt över dig!
Duktig pojke.
Kom igen, simma!
- Han vill att du följer med. - Jag vet inte jag.
Kom, kom!
- Hur många biljetter? - En vuxen, ett barn.
Utmärkt. Varsågod. Tack så mycket. Ha så kul.
Tack. Då går vi.
- Hej! - Hej! En biljett.
- Visst. Du vill se Willy, va? - Tack.
Jag tyckte väl att det stank av något.
Vad vill du?
Säga att om en kvart sjunker erbjudandet från 400000 till 300000 dollar.
Jag kan få en billigare från Sydamerika.
- Köp en därifrån då. - Jag vill ha Willy.
Han hör hemma här.
- Måste jag, så tar jag en båt... - Du måste inte.
- Är vi överens? - Jag har inget val.
Han kan inte släppas ut i det fria, och han är snart för stor för att stanna.
Försöker du övertala mig eller dig själv?
500000 dollar.
- Han är vacker, ett stort havsdjur. - Okej.
- Jag kan ta honom om fem dagar. - Jag behöver tio.
Kirra åker hem till Australien. Vi väntar tills dess.
Tio dagar då.
Var är mina solglasögon?
Allt vi behöver är en kran. Vi kan lyfta Willy över muren.
Havet är stort. Du vet vad biologerna sa. Han överlever inte utan sin flock.
Men han kan hitta dem. Han kan använda sitt ekolod nu-
- och allt är bättre än ett liv i en klorerad bassäng.
Även att svälta till döds?
Willy kom nog hit för att han behöver hjälp från människor.
Såvitt vi vet, kan resten av flocken ha dödats.
Han kan vara föräldralös. Man väljer inte alltid sin lott.
- Hjälper du mig om jag hittar flocken? - Det gör du inte.
- Svara bara ja eller nej. - De låg på bänken.
Jag hittar dina solglasögon om du bara svarar ja eller nej.
Ja eller nej till vad?
Hittar jag flocken så hjälper du mig att befria honom.
Ja, okej. Var har du gömt solglasögonen?
Kolla melonen.
- Kirra! Kom ner, jag vill visa dig något. - Okej.
- Har du delarna? - Ja, jag har alla.
Okej. Lägg dem där.
- Vad gör du? - En inspelningsenhet.
Okej. Det finns en plastbit vid spelstånden. Kan ni hämta den?
- Vi kommer strax. - Okej.
Ta ner den försiktigt.
Sakta, sakta. Okej, Kirra.
Kan du höra honom?
Ja.
- Släpp ned den försiktigt. Försiktigt. - Tror du att flocken kan höra Willy?
- Något alls? - Nej.
- Ge dem tid. - Det är något vi inte har.
Tänk inte så. Okej, okej.
Vi måste få dina tankar från flocken under en dag.
Kom!
Vi sticker.
Farbror Rudy?
Ser man på! Han har en flickvän med sig.
Det är inte min flickvän.
- Gillar du dem? - O ja!
Vad väntar du på, unga dam?
Lägg bara din arm under hans rumpa.
Just så. Klappa hans öron. Det älskar han.
- Såja. - Såja.
Fint, va? Vet ni vad? De är trötta och behöver sova.
Vi kan väl gå till en giraff? Jag har en som ska matas.
Där är hon. Såja.
- Såja. - Underbart. Det är fantastiskt.
Den är vacker.
- Det är otroligt. - Låt mig hjälpa er iväg.
- Kom och hälsa på igen. Hej då. - Hej då.
- Hej då, farbror Rudy. - Tack för allt!
Det är xhosa, mitt hemspråk. Det betyder glädje.
Vi provar dansen. Bara vrid, vrid, spark.
Vrid, vrid, spark.
- Vrid, vrid, spark. - Det är en helt annan dans.
Jösses!
"Snart på Rolf's Wonda World".
Gus tänker sälja Willy! Kör!
Så där. Skriv bara på sista sidan så är det klart.
- Tar du väl hand om honom? - Ja, naturligtvis. Skriv på nu.
- Du tvekar, Gus. - Naturligtvis tvekar jag.
Men jag kan inte se att jag har något val.
KÖPEAVTAL
Så där. Det var väl inte så svårt?
- Det är många siffror. - Det är mycket fisk.
- Jag kommer i morgon med transporten. - Kom efter lunch. Kirra åker då.
Hon ska inte behöva se dig hala upp Willy.
Stopp! Gör det inte! Du får honom inte.
- Lugna dig. - Säg att du inte har gjort det!
Kirra.
- Kirra! - Du får inte Willy.
- Jaså? Enligt detta får jag det. - Nej, det får du inte!
Ge mig det! Hur kunde du? Jag litade på dig.
- Ge mig det! - Du fick det du ville ha.
- Gå! - Och du fick det du ville ha.
- Försvinn. - Trevlig unge.
Varför plågar du mig med detta? Vad hade jag för val?
Du tog emot pengar. Du sålde Willy.
Det faktum att Rolf betalade mycket gör att han värderar Willy mycket mer-
- och en erfaren tränare kommer att vara hos honom.
Men vem kommer att älska honom?
Barnen som kommer dit, överallt ifrån. Du vet att han inte kan vara kvar här.
Och vi kan inte släppa ut honom i havet.
Antingen hamnar han hos Rolf eller så får marinbiologerna avliva honom.
- Jag kommer att sakna honom mycket. - Det kommer vi alla att göra, raring.
Men ärligt talat kommer jag att sakna dig ännu mer.
Stället blir inte detsamma utan dig. Det blir tomt.
Lova mig att du ser till att de är försiktiga när de lastar honom.
Det lovar jag.
Hej på dig!
Du får inte äta glass.
Jag kom för att säga adjö.
Jag måste åka i morgon eftermiddag och du ska till ett nytt hem.
Du kanske trivs där.
Jag ville inte komma hit och nu vill jag inte åka.
Du gör det inte precis lättare.
Jag sa att jag är ledsen!
Det var det du... Varför sa du inte det?
Ja!
Morfar!
De är här, de är här, de är här!
- Va? - Kom, de är här! Willys flock är här.
- Ja, jag kommer, jag kommer. - Kom!
De var där borta. Kom.
- Kom, kom! - Jag kommer.
Du missar det. Kom igen.
- Gå. - Okej.
Kom, kom.
De var här! De är nog under vattnet, eller något.
Men du skulle ha sett dem.
De var kanske 20 stycken som cirklade runt.
Vart tog de vägen, Willy?
- Ibland när vi vill något... - De var här.
...spelar fantasin oss ett spratt.
Det var inte inbillning. De var där ute.
Du vill inte tro det, för då kan du inte lösa in din check.
Det är inte sant.
Om du såg dem, skulle du hjälpa mig att föra Willy till dem då?
Naturligtvis.
Hjälp mig då. Jag skulle inte ljuga för dig.
De kanske simmade iväg lite, men de var där.
Om vi får i Willy i vattnet hos dem så kommer de när de hör honom.
Kirra...
Kirra!
Kirra?
Jag ska köpa lite mellanmål till din flygresa.
- Förlåt, Kirra. - Det är okej.
Jag är här vid lunch. Säg till om du behöver hjälp att packa.
Okej.
Farbror Rudy! Farbror Rudy!
- Farbror Rudy! - Stopp!
- Var är farbror Rudy? Det är akut. - Han är i stan och handlar proviant.
- När kommer han? - Om några timmar.
- Kan jag hjälpa er? - Vi behöver honom.
Jag ska köra till reservatet om ni vill följa med.
Nej, tack.
- Vi har inte några timmar. - Jag vet.
Kom!
- Jag har den. - Kom hit. Ta dem.
Så där. Nu har du den.
- Så där, ja. - Okej, det är nästan klart.
Så där. Okej, killar. Nu äter vi lunch.
Till ladan. Gå i förväg.
- Leta efter nycklarna. - Nycklarna.
Nycklar...
Jag har dem!
- Kan du köra den här? - Jag har sett farbror Rudy köra.
- Jaha, skönt att veta! - Det är väl inte helt olikt en go-cart?
- Det finns ett litet problem. - Vad då?
Okej.
Hjälp mig lägga i växeln.
Andra hållet.
Okej.
- Hjälp mig lägga i tvåan. - Okej.
- Vad ska vi göra? - Ta på dig den här!
- Stopp, stopp. - Stanna inte.
Fortsätt bara. Kör, och vinka lite.
Sakta ner! Du är galen.
Jag tror vi klarade det.
- Klarade vi det? - Ja.
Vi klarade det!
- Ge mig fem! - Jag behöver händerna.
Båda händerna på ratten nu.
- Kirra till Mansa. Hallå, Kirra. - Kirra här. Några nyheter?
Jag har både goda och dåliga nyheter.
- Vilken är den dåliga nyheten? - Jag har tekniska problem.
De goda nyheterna då?
- Vi hittade flocken. - Vi har hittat flocken! Ja!
Båda händerna.
Vi möter dig vid lagunen.
Istället för att föra flocken till Willy, tar vi Willy till flocken. Kom.
Snart på Rolf's Wonda World... WILLY!
Jösses! Piraten.
Sakta ned.
- Kommer lastbilen igenom? - Stopp, stopp!
Tydligen inte.
Du sa att du kunde sköta den.
- Hur får man den att åka ner? - Inte den, den andra.
- Var försiktig. - Jag fixar det, tror jag.
Vänta tills Mansa kommer. Du dödade nästan Willy.
- Vad betyder det där? - Du hade sönder den.
Vad ska vi göra?
- Hallå! - Åh, nej.
Du skulle inte vara här förrän vid lunchtid.
Är du säker på att du såg hans flock?
Ja! Och Mansa såg dem också, ganska nyss.
Vad väntar vi på då? Låt oss dra upp fisken ur vattnet.
- Du är bästa morfadern i världen! - Vi har inte tid med sånt.
- Kom, vi behöver din hjälp. - Jag har aldrig hanterat en sån.
Klura ut det, Kom, barn.
Skynda på.
Dra upp repet runt stjärten. Det behövs stöd där.
Hjälp honom på andra sidan.
Dra i det som hänger slappt.
Det ser bra ut.
- Hur är det med honom? Bra. - Han mår bra.
Ta det långsamt, bara.
Hallå, Rolf. Ja.
Jag har ändrat mig. Jag ska släppa ut Willy i havet.
Vi hade ett avtal, men jag löste inte in checken.
Jag håller den faktiskt i handen. Vill du höra när jag river sönder den?
Rolf? Rolf?
- Han kommer! - Vad då?
Om Willy är borta tänker han ringa polisen.
Vi måste skynda oss.
Mansa... följ med mig. Någon måste köra lastbilen.
Vi träffar er i hamnen.
Rolf är på väg.
Vi måste uppehålla honom tills de har lastat Willy på båten.
- Okej. - Han kommer att leta efter Willy först.
- Han finns inte i lagunen. - Precis.
Men kanske en annan späckhuggare.
Vi kanske kan få den att spruta vatten och sen dyka under ytan?
- Först kranen, och nu detta? - Ta dig samman.
Snälla, koncentrera dig.
- Kirra... Är du där? - Kirra här.
Vi lastade precis på Willy. Vad händer?
Det vill du inte veta. Jag ringer snart.
Är detta en dålig idé?
- Eller en usel idé? - Nej, det är en väldigt bra idé.
- Ju längre bort Rolf är, desto bättre. - Jag vet det, Mansa.
- Chefen, Rolf är framme vid grinden nu. - Släpp in honom.
Och Jameel, kan du ta hand om hans däck?
Ska bli, chefen.
Då var det dags.
- Men, Gus, den är inte alls färdig. - Ner med den i vattnet och göm dig sen.
Nu!
Gus... Jag har papper som du har skrivit på.
- Rolf. - En tränare kommer från San Diego.
Du kunde köpa späckhuggare av andra säljare.
Det vill jag inte.
- Jag vill ha Willy, för jag köpte Willy. - Du är upprörd.
- Det kan du lita på. - Vänta lite. Vi går till baren.
- Du får en öl. - Jag är inte törstig.
- Så pratar vi. - Prata? Med dig? Nej, säg mig en sak.
- Är Willy här, eller ska jag ringa polisen? - Naturligtvis är han här.
- Är Willy här? - Ja. Den här vägen, min vän.
- Varför rör han sig inte? - Han tar en tupplur.
Imorgon hade passat bättre. Han är lite krasslig.
- Krasslig? Han verkar död. - Ja.
- Det stämmer inte. - Se, han är vaken nu.
Ser du, han rör sig.
Unga hannar gör så. För att imponera på damerna.
Det stämmer inte.
Är du säker på att du vill ha Willy? Se på honom.
- Kirra är den enda han reagerar på... - Gus.
- Jag vill inte prata om det. - Är du ägaren?
- Jag är upptagen. - Vi har ett problem.
Jag har ett problem. Inte du.
Jag skulle precis slå banrekord på minigolfbanan.
Sen vid 18:e hålet, den där plasttumlaren, du vet?
- Vem bryr sig? - Vi fick ändra banan lite.
- Spela 17:e hålet två gånger. - Aldrig!
18:e är det enda bra hålet på hela banan.
- Vi bygger om det hålet. - Gus.
Jag ger dig ett gratis mjukisdjur och fem rundor...
- Är inte det tumlaren? - Vad pratar du om? Det är Willy.
Willy?
Varsågod. Du får lite extra för besväret.
Jag vill inte ha pengarna, jag vill ha Willy.
- Kirra till morfar. Kom. - Ja. Det är morfar.
Vi väntar i hamnen. Var är du?
Säg åt henne att stanna där, annars stämmer jag dig på allt du äger.
Vi ses i rätten.
- Gus! Jag vet att du gjorde detta! - Så synd. Vilken otur.
- Vi måste skynda oss. Han torkar ut. - Då åker vi.
- Skynda dig, Mansa. - Jag har det nästan.
Är du säker på att det var här du såg flocken?
Vi kollade GPS. Det är rätt koordinater.
Snälla Sifiso... Släpp ner det väldigt försiktigt.
Okej.
Det fungerar. Okej, det fungerar. Oroa dig inte, Kirra.
De kommer att höra Willy och rädda honom.
- Släpp inte ned den i vattnet. - Fånga den!
Fånga den!
Slå av motorn.
Bandet hann spela lite, eller hur?
- Några sekunder. - Det kanske är allt som behövs.
- Vi avvaktar. - Och om de slutade leta?
- Kirra. - Och stack?
Jag är världens störst cyniker. Men jag tror att de kommer.
Men, bara ifall att...
Visa vad du går för, tjejen.
- Ser du något? - Nej, inte än.
Häll det på honom.
- Behöver du hjälp? - Visst. Jag går och tittar.
Kan du kolla hans blåshål?
Det låter inte bra.
Morfar...
- Det här kanske var en dum idé. - Vi gör rätt, Kirra.
Vad ska vi göra?
Hoppas.
Förlåt.
Jag gjorde mitt bästa.
- Ska vi lägga honom i vattnet? - Inte än.
Vi får inte ge upp. Hämta mer vatten. Vi ska hitta hans familj.
- Titta! - Vi har hittat dem!
- Willy! - Ser du?
De är överallt! Där borta. Kom igen!
Din flock är här, Willy!
Se så många de är. Jag sa ju att de skulle komma.
- Nu lägger vi honom i vattnet. - Jag sa ju att de skulle komma.
De är här, Willy! Försiktigt, kompis.
- Såg du den, Mansa? - Ja.
- Det är hela familjen. - Adjö, Willy.
- Fortsätt, Mansa.
Så där. Det är bra.
- Så där. - Släpp ned den.
Fortsätt.
Du är nästan där.
Bra gjort, Mansa!
- Vad tänker du göra? - Jag fick inte säga adjö.
Jag låter dig inte hoppa i bland späckhuggare.
- Se så stora de är. - Men de äter inte människor.
Nej, visst.
Tänk om din pappa visste vad jag låter dig göra.
Hoppa i.
Hej. Jag sa ju att jag skulle ta dig till din flock.
Jag kommer att sakna dig så mycket.
Jag måste gå nu.
Glöm inte bort mig.
Jag älskar dig.
Kom igen! Du måste göra det i slowmotion.
- Jag kan inte göra det så fort. - Du ska klara det innan du åker.
Vi måste åka. Din pappa dödar mig om du missar ditt plan igen.
- Försök du! - Nej, nej.
Du vill inte se mig dansa. Tro mig.
Och det betyder?
Att jag tänker på den dag du återvänder och jag säger hej.
Var är Engelbert?
Han är så glad att ha sin lagun tillbaka att vi inte har kunnat få upp honom.
- Hej då, Engelbert! - Vi måste åka. Vi kommer för sent.
Kom nu!
Nu åker vi.
- Trevlig resa. - Tack.
- Vi ses, tjejen. - Vi ses, killen.
Sätt tillbaka tumlaren vid 18:e hålet.
- Det kommer kunder. - Ja, Gus.
- Hej svejs. - Ajöss på dig.
- Farväl och lev väl. - Gör som en geting och stick.
- Hej då! - Hej då!
Vi ses. Hej då!
Hej då!
Gå.
Visa honom dina saker.
- Jag är ju inte så mycket för kramar. - Jag tänker inte bara skaka hand.
- Du tänker väl inte gråta nu? - Du kvävde mig nästan med din kram.
Jaha.
- Du är en sjujäkla unge. - Och du är ganska besvärlig.
- Du är bra. Ses vi nästa sommar? - Lita på det!
Bra.
- Ha en fin resa. - Tack.
Hej då.
Hej då, morfar!
SLUT (SWEDISH)